Мъртвите
Мъртвите са живи
Мексико Сити.
Ден на мъртвите
Къде отиваш?
Няма да се бавя.
Кога ще взривим стадиона? - Тази вечер в шест.
И с кой полет ще се измъкнем от тук? - Всичко е уредено.
А после какво? - После ще посетя “Пейл Кинг“.
Наздраве, приятелю.
За мъртвите. - За мъртвите. До дъно.
С П Е К Т Р А
Започни откъдето пожелаеш.
Разполагаш с време, 007. Но само след5 минути,
Шефът на Обединените сили за сигурност ще влезе през тази врата
и ще трябва да му обясня, как наш агент е решил да прескочи
до Мексико и да предизвика международен инцидент.
С цялото ми уважение, сър, би могло да бъде и по-зле.
По-зле ли? Взривил си половината от шибаната сграда.
По-добре половината сграда, отколкото цял стадион, пълен с хора.
Не си бил упълномощен по никакъв начин.
Както знаеш, по средата сме на най-големия трус
в историята на британското разузнаване.
Подписите едва са изсъхнали под сливането ни с МИ5,
а те вече търсят начини,
как да бракуват завинаги програмата 00. А ти тъкмо им предостави един.
Прав сте, сър. Предстои Ви труден ден.
Това е служебен въпрос.
Мексико сити, какво си правел там?
Просто е съвпадение. Бях си взел извънредна почивка.
Добре. Чудесно.
Считано от тази сутрин, официално си заземен.
Изключвам те от всички операции за неопределено време.
Много добре, сър.
Не знам какво игра играеш, но каквато и да е, тя трябва да спре... сега.
Така съжалявам. Прекъснах ли ви? - Не съвсем.
007, бих искал да те запозная с Макс Денби,
ръководител на Обединената служба за сигурност.
Удоволствие е да се срещна с Вас, 007. Много съм слушал за Вас.
В повечето случаи е добро. - Поздравления за новото Ви назначение.
Предполагам, че сега би трябва да Ви наричаме Си.
Не, не, Макс, моля. - Не. Мисля да Ви наричам Си.
Си. - Както желаете.
Вратата ми е винаги отворена, 007, за служителите ми.
Това обединение ще бъде нова епоха за нас.
Ще изведем Британското разузнаване от тъмните и епохи... на светло.
Всичко това звучи прекрасно. - Това е всичко, 007.
Докладвайте утре на Кю, благодаря Ви. - Много добре, сър.
Джеймс. - Манейпени.
Как мина срещата? - Много добре, благодаря.
Тук, криминалистите най-накрая освободиха това.
Какво е? - Лични вещи, възстановени от Скайфол.
Чудесно. Можеш да ми ги донесеш по-късно.
Какво имаш предвид? - На моето място, девет часа.
Добър вечер. - Влез.
Сега ли пристигаш? - Не.
Харесва ми онова, което си направил с онова място.
Доставката ти. - Благодаря ти.
Би ли искала едно питие? - Не, благодаря. Няма да оставам.
Срамота. - Какво става, Джеймс?
Няма човек в МИ6, който да не говори за това.
Да говори за какво по-точно?
Това, което си направил в Мексико е било малко в повече.
Че си свършен.
Какво мислиш? - Мисля, че тъкмо започваш.
Не знам, какво означава това. - Добре.
Мисля, че имаш тайна и е нещо, което искаш да споделиш с някого.
Защото не вярваш на никого.
Ако ми се случи нещо по някаква причина, ще искам да свършиш нещо.
Открий мъж на име Марко Скиара.
Убий го и не пропускай погребението.
Господи! От къде го получи?
От пощенската си кутия, точно след като умря.
Никога не са и липсвали изненадите.
Никога не е позволявала смъртта да и се бърка в работата.
Оттогава следя Скиара. - И какво си открил?
Нищо значимо все още.
Кога е погребението? - След три дена. В Рим.
Ако мислиш, че Ем е отписан заради това, трябва да си луд.
Той иска да те разкара от погледа си. - Да, това е малка част от проблема.
Слушай, би ли могла малко да се поразровиш заради мен?
Чух едно име в Мексико, Пейл Кинг.
Искаш да бъда твоя къртица! - Да.
Какво те кара да ми вярваш?
Инстинкт.
ЗАПОВЕД ЗА ВРЕМЕННА ОПЕКА
Лошото старо момиче.
Разрушаване за седмица.
По-евтино е да бъде срутена, отколкото възстановена.
От друга страна, не може да се бездейства, нали така?
И без това всичките пари бяха изразходени за това.
Новият Център за Национална сигурност!
Така че това е новото постижение на Си. - Запозна се с него, нали?
Вчера. Какво знаем за него? - Идеален бюрократ от Уайтхол.
Написа доклад за това, как програмата 00 е излязла от употреба.
Колко дрона могат да свършат мръсната ни работа в чужбина.
Бил ли е съученик на министъра на вътрешните работи?
Разбира се, че е бил. - Това убийство е само началото.
След три дена ще има конференция по сигурността в Токио,
за да се вземе решение относно Новия световен ред.
Ако той постигне своето,
ще има неограничен достъп до обединените разузнавателни потоци
на осем държави.
Включително и нас. - Точно така.
Много неща се случиха, докато те нямаше.
Бомбен атентат срещу влак в Хамбург и взривяване на завод в Тунис.
Липсва ни добра синхронизация, играем по свирката на Си.
Ем, да кажем, че чувства натиск. - Да, забелязах.
Оттук, 007. Внимавай, доста е хлъзгаво.
Кю не се чувства като у дома в Уайтхол след новото обединение.
Създаде тук ателие, за да е далече от любопитни погледи май.
Чувам, че е има нещо твърде специално за теб.
Нямам търпение.
А, 007. - Кю.
Моля да извиниш бъркотията. Много неща добиха приоритет след промените въобще.
Няколко неща са с предимство. - Ще започнем ли?
Само се отпусни.
Точно така, прекрасно.
Сега, може би ще почувстваш малко... - Господи!
Тъпак.
Какво е това? - Върховна нанотехнология.
Умна кръв. Микрочипове в кръвта ти.
Позволява ни да следим движенията ти на терен.
Виждаш ли тези показания?
Можем да следим жизнените ти показатели навсякъде по планетата.
Това е чудесно.
Наричам го Мексиканска застрахователна полица, с директна поръчка.
Напълно разбирам. - Добре.
Имам само едно последно нещо и ще можеш да си ходиш.
Великолепна е, нали?
От нула до сто за 3.2 секунди.
Изцяло бронирана, с няколко малки трика в ръкава и.
Наистина е срамно, била е предназначена за теб, но...
е била пренасочена за 009.
Но можеш да имаш това.
Върши ли нещо? - Показва времето.
Може да се справя със закъсненията ти.
По идея на Ем ли е? - Точно така.
И едно предупреждение.
Алармата е доста силна, ако разбираш какво имам предвид.
Както го и правя.
О, да. Това странно нещо ми отне известно време.
Смяташ ли, че не ми е останало много за доработване? Само воланът.
Вярвам, че казах “Ще я върна в едно цяло“,
а не “Ще я върна като едно цяло“.
Както и да е, наслаждавай се на престоя си, 007.
Кю? - Да?
Сега ще знаеш, къде съм през цялото време.
Би ли направил нещо за мен? - Какво си намислил?
Накарай ме да изчезна.
Може ли да ти напомня, че отговарям директно пред Ем.
Също имам ипотеки и две котки за хранене.
Тогава ти предлагам да ми вярваш. Помисли за котките.
Прекрасно е, че се видяхме, 007. Чудесно.
Не. Искам да ти кажа.
Програмата “Умна кръв“ е все още във фаза на разработка.
Така че ще получаваме спадове в покритието през първите 24 часа,
48 часа след влизането и в режим. След това трябва да работи перфектно.
Ще ти изпратя пощенска картичка. - Моля те, недей.
Благодаря ти. Джей.
Добро утро, какво е това? - О, само нещо от почитател.
Не, сър.
Това беше последната седмица.
Добро утро, 009 пристигна, за да вземе ДБ10, сър.
Чака на горния етаж. - О, добре. Да. Чудесно.
Мамка му.
Рим
Съжалявам за загубата Ви.
Не бяхте ли Вие съпругът? - Само за кратко.
Какво направихте? - Застраховка живот.
Вероятно е твърде късно за това. - За съпруга Ви, да.
Ами за Вас? - За мене ли?
Чувам, че продължителността на живот на някои вдовици
може да бъде много кратка.
Как можете да ми говорите така. Не виждате ли, че съм в траур.
Не.
Каква прекрасна гледка. - Губите си времето.
Има повече от стотици, които ще дойдат след мен.
Всичко, което купи от мен, са 5 минути.
Чудесно, време за едно питие.
Вие го убихте, нали?
Съпругът ми. - Той беше убиец.
Повярвай ми, нямаше да го приеме лично.
Подписахте заповедта за смъртта ми. Преди бях уважавана.
Лоялна към мъж, когото мразехте. - Той вярваше в мълчанието ми.
След смъртта му съм мъртва жена. Не мога да вярвам никому.
Знам добре това чувство. - Е, мога да Ви кажа за жертвите...
Значи имаш безупречен инстинкт.
Ако не си тръгнеш сега, ще умрем заедно.
Сещам се и за по-лош начин да си тръгна.
Тогава сте очевидно луд, господин...
Бонд. Джеймс Бонд.
Тези хора... Ако само знаехте, какво биха могли да направят.
Силата, която те имат.
Чувала ли сте някога да споменават Пейл Кинг?
Не. Организацията.
Те почти никога не се срещат.
Но заради това, което се случи на мъжа ми,
ще се срещнат довечера. - Защо?
За да изберат заместник. - Къде?
Ла Палацо Карденца. В девет.
Звучи като шега. Мога и да се откажа.
Той беше обсебен.
Прекарваше повече време с тях, отколкото с мен.
Тогава този мъж е бил глупак.
Оставяш ли ми номера си?
Ще се обадя на мой американски приятел, Феликс.
Ще се свържа с посолството му, за да те измъкнат от тук.
Ще бъдеш в безопасност.
Не си отивай, Джеймс.
Ако отидеш там, ще се окажеш на място, където няма милост.
Трябва да тръгвам.
Бъди щастлива, дона Лусия.
Хей, почакай.
Представи се, задник.
Кой си ти? - Аз съм Мики Маус. Кой си ти?
Извинявай.
Последните данни сочат контрол върху 70% от ваксините срещу малария,
34% за СПИН и 40% oт всички онтологични лекарства в Субсахарска Африка.
Изправени сме пред предизвикателства от страна на СЗО и тяхна кампания
срещу фалшиви фармацевтични продукти.
Сега сме идентифицирали ключови лица за проследяване.
Очакваме същия успех, какъвто имахме срещу Съвета на ЕС.
Д-р Фогел.
Не ме карайте да Ви прекъсвам.
Новините са само добри...
С нарасналите ни възможности за надзор...
можем по-лесно да се противопоставяме
на правителствените разузнавателни агенции...
Така ще бъдем победители.
Сега по същността на нещата.
След успеха ни в Хамбург и Тунис,
прекратихме атаката срещу Мексико Сити
заради смъртта на уважаемия ни колега Марко Скара,
оставяйки едно от задълженията си неуредено.
Сеньор Жерар, Пейл Кинг трябва да бъде унищожен.
Ще заминете ли за Атерзее?
Разбира се. Изцяло съм лоялен към тази организация.
Ще я защитавам до последен дъх.
Няма да има повече... аматьори.
Повече, никакво показване на слабост.
Има ли някой възражение срещу мнението на г-н Жерар?
Добре дошъл.
Обяви своята самоличност като правоприемник, сеньор Скара.
Забавно е.
Всички тези вълнения в Мексико Сити прозвъняха като далечна камбана.
И сега, неочаквано тази вечер, добиха перфектния смисъл.
Добре дошъл Джеймс.
Беше отдавна. Но ето ни накрая тук!
Кое те забави толкова дълго?
Ку-ку.
Чао, Мики Маус!
Шегувате ли се с мен?
Не!
Какво правиш?
Манейпени.
Бонд? - Слушай, Манейпени.
Хамбург, Тунис, Мексико Сити, всички са свързани.
Това е една организация, координираща множество атаки.
Значи е била права. - Разбира се, че е била.
Ще направя тази проверка. - Кой е?
На шефа са му откраднали кредитната карта, няма нищо.
Защо не отидеш да спиш?
Кой е това? - Никой.
Не, не е така. - Просто е приятел.
По това време на нощта? - Нарича се живот, Джеймс.
Трябва да опиташ някой път.
Пейл Кинг, изглежда си имал работа с него и преди.
Квантум. - Разбира се, г-н Уайт!
Той е. Последно непотвърдено засичане, Атерзее в Австрия. Преди 4 месеца.
Надявам се, това да е всичко.
Там ли си още? - Да.
Използвай друго има, нали? - Добре.
Мъж, на име Франц Оберхаус.
Провери досието му, преди и след смъртта му.
След смъртта му? За какво ми говориш? - Моля те, просто го направи.
Добре, Кю. Дай ми нещо.
Така е по-добре.
Няма накъде.
Добър вечер.
Не им позволявайте да ви казват, че имаме нужда от по-малко надзор.
Нужен ни е повече. Много повече.
Казвам отново. Комитетът на деветимата детективи ще има пълен достъп
до комбинираните информационни потоци от всички страни членки.
Повече данни, повече анализи.
По-малка вероятност от терористични атаки.
Дами и господа, време е службите за сигурност по света да се обединят.
Сами, ние сме слаби.
Заедно, ние сме глобална сила.
Но неизбрана.
Благодаря ви. - Благодаря.
Сега ще гласуваме резолюцията.
Дами и господа, моля гласувайте.
Гласуването е 8 към 1 в нейна полза.
Въпреки това, както знаете, не можем да продължим
ако нямаме единодушно гласуване.
Поради това, идеята на “Деветимата детективи“ не се приема.
Демокрация.
Благодаря ви, дами и господа. Тази нощна сесия се отлага.
СИГУРНИ ЛИ СМЕ, ЧЕ БОНД Е В ЛОНДОН?
Да, сър? - Кажи ми, моля те, че 007 е в Лондон.
О, да. Веднага ще погледна, сър.
Защото ако не е, си дълбоко затънал в лайната.
Имаш точно 10 секунди.
Имам го, сър. Изглежда е в Челси.
Искам да го наглеждаш докато се върна. Разбра ли?
Напълно Ви разбирам... сър.
Направи ми услуга, направи го бързо.
Нагоре, г-н Уайт.
Винаги съм знаел, че смъртта ще има познато лице, но не и твоето.
Така че наглеждай това място, г-н Бонд.
Наскоро бях на среща, където името ти се появи.
Поласкан съм, че Лондон говори все още за мен.
Не беше МИ6. Беше Рим.
Твоят екип, а не моят.
Миналия месец открих Талий по мобилния си телефон. Свършил си е работата.
Имам няколко седмици, а може и по-малко.
Така че, ето ни тук, г-н Бонд.
Двама мъртъвци, наслаждаващи се на вечерта.
Какво си направил? - Не им се подчиних.
Проследих го, доколкото можех и той... се промени.
О, виждам, ти си се осъзнал.
Играта ни е извън играта. Но тези... жени, деца.
Бих предположил, че Талий не те харесва повече твърде много.
Наясно съм, че чувството е взаимно.
Така че, защо не ми кажеш как да го намеря отново?
Кажи ми къде е? - Той е навсякъде! Навсякъде!
Седи на бюрото ти, целува се с любовницата ти,
или ги върши някакви със семейството ти!
Защитаваш някого. Жена си ли?
Напуснала ме е отдавна. - А синът ти?
Дъщеря ти?
Няма да я намериш, тя е добра в това.
По-умна е от мен, знае как да се крие.
Мога да я защитя, ако ми кажеш къде е.
Мога да я запазя жива. - Така ли?
Имаш думата ми. - Думата ти ли?
Думата на един убиец?
Това е моята дума.
Американецът. Можеш да я спасиш
Тя може да те заведе при Американеца. Тя познава Американеца.
Опитай с клиниката Хафнър.
Ти си едно хвърчило, танцуващо в ураган, г-н Бонд.
Толкова дълго!
Не отричам, че съм впечатлен, как накара ХМГ да плати на всички ни.
Мили Боже, правителството не може да си позволи такова съоръжение.
Не, беше от дарения, предимно от частния сектор.
Когато влезе онлайн, тази сграда ще бъде
най-усъвършенстваната система за събиране на данни в историята.
Наличен е световен дигитален призрак 24/7.
Най-лошият кошмар на Джордж Оруел.
Радвам се, че ти харесва.
Съжалявам за загубата при гласуването на “Деветте детектива“.
Трябва да е било удар за вас. - Не съвсем.
Въпрос на време, преди Южна Африка да се осъзнае, знаеш за какво говоря.
Рим не е бил построен за един ден, може и ден и половина...
Виж, Макс. Знам, че наблюдението е жизненоважно.
Начинът на ползване на информацията ме засяга и кой я използва.
Това и трябва да направим, за да държим хората в безопасност.
Програмата “00“ е праисторическа.
Хайде, Ем. Не можеш да ми кажеш,
че един човек на терен може да конкурира всичко това,
укривайки се наоколо с лиценз да убива?
Налагало ли ти се е да убиеш човек, Макс?
Правил ли си го?
За да натиснеш този спусък, трябва да си силен.
Да, ти разследваш, анализираш, преценяваш, насочваш.
А после ще трябва да ги погледнеш в очите и да издадеш заповедта.
И всички дронове, бръмбари, камери и цялото наблюдение по света
няма да могат да ти кажат какво да правиш после.
Лицензът да убиваш е също и лиценз да не убиваш.
Не исках да се захващам с това.
Но изглежда все още не можеш да контролираш агента си.
Бонд, извърших онази проверка.
Изглежда си имал вземане даване с него и преди, Квантум.
Разбира се, г-н Уайт!
Последни непотвърдени наблюдения, Атерзее в Австрия.
Би ли ми дала друго име?
Така че, какво да се каже за тоталното наблюдение след всичко това?
Следиш ли агентите на МИ6? - Следя всеки един.
Моля, седнете. Ще бъда при Вас само след минута
Понеделник. Беше направена оценка на посттравматичната диагностика.
Предписано е лекарство, заедно с ТСС.
Моля да ме извините, г-н Бонд.
Казвам се д-р Маделин Суан.
Работата ни днес е да анализираме нуждите Ви,
както физиологични, така и физически.
Звучи ми доста перспективно.
Надявам се да нямате нищо против, процедурата може да е малко объркваща.
Не съм забелязал.
Попълнил сте повечето от документацията.
Само няколко въпроса, за да завършим оценката Ви, ако ми позволите?
Тренирате ли? - Когато ми е нужно.
Смятате ли, че работата Ви е физиологично стресираща?
Понякога. - Колко алкохол консумирате?
Твърде много.
Няколко по-разширени въпроса.
Бихте ли казал, че като дете сте бил близък с родителите си?
Родителите ми са умрели, когато съм бил малък.
Наистина ли? На каква възраст?
Достатъчно възрастен, за да разбера. - Как, ако мога да попитам?
Инцидент при катерене.
Тогава кой Ви изгледа? - Някой друг.
Обясни ми. Как може един стажант в Оксфорд и Сорбоната
да стане консултант, прекарвайки две години на стимуланти
и после приключвайки тук?
Прости ми, но всеки би си помислил, че криеш нещо.
Платил сте доста пари, за да сте тук, г-н Бонд.
Кой задава въпросите? Вие или аз? - Разбира се, продължете.
Виждам, че сте оставил последния въпрос без отговор.
Каква е работата Ви?
Това е едно от нещата, които не изглеждат добре проформа.
И защо е така? - Убивам хора.
Светът е малък, а?
Къде е той? - Баща ти умря преди два дена.
Откъде знаеш? - Защото бях там.
Уби ли го? - Не ми се наложи. Направи го сам.
И си дошъл само да ми го кажеш?
Че баща ми е мъртъв?
Дойдох да ти кажа, че животът ти е в опасност и, че ми е нужна помощта ти.
Защо? - Договорих се с него да те пазя.
Лъжеш. Защо той би ти повярвал?
Защото знаеше, че имам нужда от нещо в замяна.
И какво беше това? - Да намеря Американеца.
Това интервю завърши. - Д-р Суан.
Имаш 10 минути да напуснеш сградата, или ще извикам охраната.
Благодаря Ви, д-р Суан.
Мога ли да Ви донеса нещо, сър?
Водка с мартини, разклатено, но не разбъркано?
Съжалявам, но не сервираме алкохол.
Вече започнах да обичам това място.
Мога ли да Ви предложа шейк от проактивен храносмилателен ензим?
Разбира се. Ако си дошъл за колата, паркирал съм я в тоалетната.
О, не се безпокой 007. Беше само прототип за 3 милиона лири.
Защо си тук, Кю? - Просто си почивах, за да съм честен.
Бях подложен на много стрес напоследък.
Виждам, че всеки един от хората около нас, иска топките ми за коледна украса.
Давай по същество. - Същественото е, 007,
че Франк Оберхаузер е мъртъв. Мъртъв и погребан.
И ако не се върнеш веднага, кариерата ми и тази на Манейпени
ще завършат по един и същи начин. Разбираш ли?
Ще се отворят вратите на ада... - Видях го.
Мислиш, че си го видял. Счупихме рекорда.
Загинал от лавина, заедно с баща си, 20 години...
Да. Знам това, но го видях.
Това не е нещо, което някога бих забравил.
Значи имаш следа?
Имам едно име, Американецът. - Това конкретизира нещата.
Виж, съжалявам, 007. Времето изтече.
Цялата ми кариера е на косъм. Или ще се върнеш,
правейки го по подобаващ начин или отивам директно при Ем.
Направи още едно нещо за мен, после си заминавай.
Открий тук каквото можеш.
Наистина, наистина те мразя точно сега. - Благодаря, Кю.
Мосю? Сега, моля. - Къде си отседнал?
В “Деснер“, стая 12. - Един час.
Ето Ви, сър. Един шейк с проактивен храносмилателен ензим.
Би ли ми направил една услуга? Изхвърли го в тоалетната.
Разкарайте посредника.
Не, остани!
Какво искате?
Какво правите?
Може ли някой от вас да говори?
Хайде!
Излез. - Не ме докосвай!
Хей, поеми си въздух и се успокой.
В шок си. - Разкарай се от мен! Просто се махни!
Не ти ли мина през ума, че ще ги доведеш до мен?
Нямах време за това.
Трябва да ми кажеш всичко, което знаеш за Американеца.
Иди по дяволите!
Дадох дума на баща ти.
И защо трябва да ти вярвам? Защото баща ми го е направил ли?
Защото точно сега, д-р Суан, аз съм ти най-добрият шанс да останеш жива.
Д-р Суан, Кю. Кю, д-р Суан.
Здравей. - Очарован съм.
Бонд, трябва да поговорим. Сами. - Тя знае.
Но Бонд! - Тя знае.
Какво научи? - Дължа ти извинение, 007.
Попаднал си на нещо.
Оберхаузер все още е жив, пръстенът го потвърждава.
Изглежда, че всички са били част от една организация.
Шиф, Квантум, Скиара, приятелят ти г-н Силва.
А знаеш ли кой ги ръководи?
Той. - Точно така.
Тази организация, а знаеш ли как се нарича?
СПЕКТРА.
Името и е СПЕКТРА. - От къде го знае?
Защото баща ми беше част от нея.
Може би ще поискате да видите това.
Гледайки кадрите от Южна Африка в момента, изглежда е точно така...
Кю, връщай се обратно в Лондон.
Ем ще се нуждае от помощта ти. Продължавай да ме проследяваш.
Ще го правя. И Бонд, трябва да намериш Американеца.
Той е единствената ни следа към Оберхаузер.
Това не е човек, а местност.
Тук са прекарали брачната си нощ.
Връщали са се всяка година.
След това също са ме водили с тях.
Той продължаваше да се връща дори и след развода.
Добре тогава. Съжалявам. - За какво?
Какво е това? - Наследство.
Искаш ли малко? - Не, благодаря.
Не знаеш какво пропускаш.
Не би могло да е това.
Това е за баща ти.
Обещах си, никога да не бъда наранявана отново от този човек.
Можех да поддържам контакт.
Но не исках да имам нищо общо с него и противния му живот.
И тогава, с предсмъртното си издихание, ми изпраща теб.
Иронично, нали?
Не трябва да си толкова сурова към него.
И сега, както споменах, той щеше да е мъртъв преди седмици.
Причината, сърцето му да бие все още, беше ти.
Скърбя за баща си по мой начин, г-н Бонд.
А сега отивам да си лягам.
Не си помисляй и за миг, че тук ще се отдам в ръцете ти,
търсейки утеха за мъртвия си баща.
Сядай там, стой на пост. Това е, за което си добър.
Доближиш ли се някак си до мен, ще те убия.
Не се и съмнявам.
Виж, там сте двама.
Двама Джеймсовци. Каква съм късметлийка.
Кой те изпрати?
За кого работиш?
Сега, къде отиде?
Разбира се!
Какво е това?
Нищо.
Какво е това? - Координати.
Coordinates.
Баща ти е сканирал чрез определени сателити, търсел е някого.
Търсел е него.
И ме е изпратил тук, за да довърша работата.
Идвам с теб. - Не, няма.
Искам те жива. - Мога да се грижа сама за себе си.
Не става дума за това.
Може и да не се върна. - Знам.
Но искам да разбера, какво се е случило с баща ми.
Така, къде е отишъл?
Никъде.
Какво става?
Съвещанието се отложи за по-късно, не получихте ли съобщението ми.
Не, не сме.
Най-краткото съвещание, което помня. - Южна Африка е наред.
Да, добре. Кой би ги обвинил?
Сега “9 детектива“ е официално одобрена.
Новата система стартира на живо след по-малко от 72 часа.
Една значителна крачка напред.
Глобалната Разузнавателна Корпорация променя всичко...
Както беше казал преди.
Виж, поискаха да водя новата комисия. - Да. И?
И трябва да ти кажа, че говорих с Държавния секретар по вътрешни работи.
И в светлината на новата информация, която му дадох,
той реши да закрие програмата 00 незабавно.
Не знаеш какво правиш. - Нищо лично. Това е бъдещето.
И... ти не си.
Ти си едно самонадеяно копеленце, нали?
Ще го приема като комплимент. - А аз не бих.
Това не е свършило още.
Би ли ми го изгладил? Благодаря.
Вдигни го. - Мразя пистолети.
Обещах му да те защитавам.
Първото нещо, което ще направя, е да те науча, как да се защитаваш.
Какво ще стане, ако те застрелям погрешка.
Няма да ми е за първи път.
Вземи го. - Казах ти, че мразя пистолети.
ЗИГ-226, предна страна, задна страна, спусък.
Просто се прицели, натисни спусъка и се опитай да не затвориш очите си.
Моля, опитай.
Не е нужно да те уча на нещо, прав ли съм?
Един мъж дойде веднъж у дома, за да убие баща ми.
Не знаеше, че съм горе, играейки си в спалнята.
Татко държеше 9 милиметрова Барета в кухненската мивка заедно с белината.
Ето защо мразя пистолетите.
Мисля, че ще пропуснем близкия бой.
Добър вечер. Съжаляваме, че прекъсваме вечерята Ви.
Но имаме няколко новини. - Добър вечер, сър.
Използвайки умната кръв, проследих Бонд до точката тук. В Северна Африка.
Ежедневната карта я регистрира като безлюдна пустиня.
Точно така. Но ако се вгледате в сателитните снимки, ясно се вижда това.
Не мога да му помогна.
Но, сър. Знаем накъде се е запътил.
Си наблюдава всичко, което правим. Само ще им дадем повече информация.
Сър, не можем просто да изоставим Бонд. - Трябва, само можем да му навредим.
Сър, знаем къде точно се намира. - Да, знам.
Щом можем да го проследим, значи и другите го могат.
Изтрийте всички файлове за “умната кръв“. Всичко.
Той остава сам.
Не трябва да гледаш втренчено. - А ти не трябва да изглеждаш така.
Може ли да ти предложа чаша чай? - Не съм сигурна.
Попадайки в неприятности, започвам да правя луди неща.
Значи го пропускаме. - Така, за мен водка с мартини.
Направи ги две.
Имам въпрос. - Какъв е той.
Защо не му се дава друг възможност да избира,
щом човек избере живота на наемен убиец.
Щях да съм това, или пастор.
Сериозна съм.
Това ли наистина искаш? Да живееш сред сенките?
Да преследваш и да бъдеш преследван.
Винаги да се оглеждаш, винаги да си са?
Не, не съм сам. - Отговори ми на въпроса.
Не съм сигурен, дали някога съм имал избор.
Така или иначе няма да спра да мисля за това.
Какво би се случило ако спреш?
Да спра? - Да.
Не знам.
Питиетата Ви, сър. - Може ли да ги оставиш тук, моля?
Знаеш ли, мисля, че грешиш.
Аз ли? - Винаги имаме избор.
Ще пия за това.
Мамка му!
Какво ще правим сега?
Вероятно ни очаква дълъг път.
На друго мнение ли си? - Сега е твърде късно.
Какво е това?
Това е 1948-ма Ролс Ройс - Сребърен призрак.
Моля.
Страх ме е, Джеймс.
Добър ден, г-н Бонд. Д-р Суан.
Искам да знаете, колко сме развълнувани да се запознаем най-накрая.
Добре, удоволствие е да бъдем тук.
Вашият Домакин ви кани вас двамата да си отпочинете, да се отпуснете
и да се срещнете с него на питие в 4:00.
Кажете на Домакина ни, че не искаме да закъсняваме.
Преди да ви покажем стаите, само още едно нещо.
Бъдете внимателни с това. Зареден е.
Благодаря.
Това е много специално място.
Той помоли да влезете сами. - Разбира се.
Шампанско? - Може би по-късно.
Разбира се.
Казват, че би трябвало да сме впечатлени.
Докоснете го.
Докоснете го, ако искате.
Знаете ли, какво е това? - Метеорит.
Да, точно така.
Картенхоф, най-старият, притежание на човечеството.
Същият метеорит, който е направил този кратер.
Помислете си.
Толкова много години наред сам, в мълчание.
Акумулирайки мощ, докато не е поискал да остави отпечатъка си върху Земята.
Огромна неудържима сила.
Ако не беше спрял накрая, нали? Точно тук.
Не мога да ви опиша, с какво нетърпение съм очаквал това.
Всички ние тук, заедно.
Едно обединение.
Така се радвам, че ти също дойде, скъпа Меделин.
Беше само момиченце, когато те видях за първи път.
Дойдох веднъж в дома ви, за да видя баща ти.
Не си го спомням. - Но аз го помня.
Ще тръгваме ли?
Какво е това място? - Информация.
Информацията е всичко. Не е ли така?
Например. Трябва да знаете от сега, че програмата 00 е официално мъртва.
Което ме кара да размишлявам, защо сте дошли.
Така, Джеймс. Защо дойде?
Дойдох тук, за да те убия.
А аз си помислих, че си дошъл тук да умреш.
Всичко е въпрос на перспектива. - Говорейки за перспектива...
На живо ли е? - На живо и директно, 16:20 по Гринуич.
Какво рядко съвпадение.
Французите са казали: "Доверието е като счупено стъкло".
Може би доверието към шпионите просто е изчезнало.
Но с малко късмет, ще оставим нещо след себе си.
Междувременно съм сигурен, че Си ще продължи да ви намира работа.
Благодаря на всички.
Това е трогателно, не мислите ли?
Горкият, Джеймс. Изглежда, като да си съвсем сам.
Заслужава си едно питие, нали?
Твърде си уплашен, за да се присъединиш.
Не мисля, че изцяло разбираш всичко, което правя.
Подпали градове, гледайки как изгарят невинни хора, за да можеш да убедиш
правителствата да се присъединят към разузнавателната мрежа,
за която си платил. Не е толкова сложно.
Да позная ли, че малкият ти приятел Си е един от учениците ти?
Би могло да се каже.
Какво ще спечели от това? Нищо.
Той е един мечтател, като мен. - Мечтател, виждам.
Психиатриите са пълни с такива.
Как би могъл да видиш онова, което е точно пред теб.
Минавал си покрай мен много пъти и въпреки това никога не си ме видял.
Льо Шифре, Грийн, Силва... - Всички са мъртви.
Точно така.
Хубав модел се създаде, ти посягаш на моя свят, аз унищожавам твоя.
Или мислиш, че е случайност, всички жени в живота ти
в крайна сметка да са мъртви? Виспер Линд например?
Беше крупна фигура. Разказвал ли ти е за нея?
А след това разбира се, любимата ти Ем.
Отишла си завинаги.
Аз... Винаги съм бил аз, Джеймс.
Винаги съм бил аз, авторът на всичките ти болки.
Ти си смела жена, мила моя.
Сега разбирам, защо баща ми е загубил ума си.
Не загуби ума си, беше просто слаб.
Но поне разбра онова, срещу което беше против.
Разбра съдбоносния факт,
че ужасните събития могат да доведат до нещо прекрасно.
Споменавайки баща ти, ще ти покажа нещо.
Тя е умна, тя е по-умна от мен. Тя знае как да се скрие.
А аз ще я защитавам, ако ми кажеш къде е той.
Мога да я опазя жива. - Добре.
Имаш думата ми. - Не, не, не... Изключи това.
Дума? Думата на един убиец?
Изключи го!
Това е важно. - Изключи го!
Искам да разбереш нещо.
Това е думата ми.
Меделин.
Погледни ме.
Погледни го, Меделин. - Погледни ме.
Американецът.
Ако я спасиш, ще може да те заведе при Американеца. Тя познава Американеца.
Опитай с клиниката Хафнър.
Ти си като хвърчило, танцуващо в ураган, Бонд.
Толкова дълго.
Неща, които обединяват хората.
Без грозната част, красавице.
Изтезанието е лесният и ефективен начин.
Човек може да се самонаблюдава как го изкормват.
Изненадващо свикваш с ужаса.
Може да го преживееш на дистанция от мястото, където се случва.
Всичко го знаеш много добре, драга моя Меделин.
Човек съществува чрез главата си.
Там е мястото, където е семето на душата му.
Двамата с Джеймс се явихме наскоро.
И най-удивителното нещо, което се случи, не забелязахте ли?
Той не беше повече там.
Отиде си, въпреки че е жив.
Този кратък момент между живота и смъртта.
Нямаше никой вътре в черепа му.
Най-странното.
Така, Джеймс.
Ще проникна там, където си.
Във вътрешността на главата ти.
Първата сонда ще въздейства на зрението ти,
нарушавайки равновесието ти.
Просто едно мигновена манипулация. - Свършвай с това.
Нищо не може да е така болезнено, както да слушам как говориш.
Добре. Да започваме!
Защо го правиш?
Вероятно знаеш, че Джеймс е загубил родителите си, когато е бил млад?
Но знаеш ли, че баща ми е онзи, който му е помагал през трудните му времена?
В течение на две зими го е учел да кара ски, да се катери и ловува.
Лекувал е раните на бедния синеок сирак.
Изискаше от мен да се отнасям към него, като към брат.
Моят малък брат.
Те силно се привързаха взаимно.
Не, ти го уби. - Да, направих го.
Знаеш какво става, когато една кукувица се намести в чуждо гнездо.
Принудена е да краде яйцата. - Да.
Тази кукувица ме накара да осъзная,
че трябва да сложа край на живота на баща си.
По някакъв начин, той е отговорен за пътя, по който поех.
Така че благодаря ти, Кукувице!
Знаеш ли някоя птица да говори, Франц?
Здравей, котенце.
Франц Оберхаузер загина преди 20 години, Джеймс.
От лавина, заедно с баща си.
Мъжът, с когото говориш сега, човекът в главата ти
е Ернст Ставро Блофелд.
Необичайно име? - По майчина линия.
Ако иглата открие правилното място в малкия ти мозък
Няма да познаваш никого.
Разбира се, че това ще промени много неща, Джеймс.
Ще искаш да знаеш, коя е тя.
Само едно подминаващо те лице по пътя ти към гроба.
Той не знае, кой си ти.
Дъщерята на един убиец, единствената, която би разбрала.
Срамота.
Обичам те.
Смяташ ли, че тези сини очи все още те разпознават?
Бих те разпознал навсякъде.
Часовникът.
Една минута.
Каза ли нещо? Предполагам го направи?
Какво? - Не лети ли времето...
Не мога да те чуя, Джеймс.
Казах, “Не лети ли времето“.
Там!
Да си отиваме у дома.
Все още не се е свършило.
Никой не е чувал за Хилдербрам.
Това е главната идея за безопасния дом.
Колко точно е безопасен този дом. - На път сме да го разберем.
Безопасен е. Малко да почакаме.
Аз съм Ем. - Меделин Суан.
Радвам се да се запознаем. Така, какво имаш за мен, 007?
Наскоро починалият ръководител на СПЕКТРА Ернст Ставро Блофелд
и шефът на разузнаването, новият ти най-добър приятел, Си.
Бяхме на път да поемем контрола
върху системата за глобално наблюдение, която той изгради.
Точно тук, в собствения ни дом. - Тогава е по-добре да се махаме.
Системата се включва онлайн в полунощ.
Ако това се случи, СПЕКТРА ще контролира всичко.
Така че заедно с теб ще имаме интимен разговор със Си,
докато Кю хакне системата, за да спре приемането и онлайн.
Няма да е лесно. - Той ще намери начин.
Винаги е намирал.
Добре е, че се завърна, 007 - Сър.
Джеймс, не мога. - Ще се върна за теб.
Когато всичко свърши. - Знам, но не мога.
Не можеш да останеш тук, или... - Не мога да се върна към този живот.
А аз няма да те моля да се промениш. - Ето това си ти.
Казваш ми сбогом. - Да.
Пази се.
Добър човек си, Джеймс.
Вътре ли си вече, Кю?
Няколко непробиваеми нива ми остават, но мисля, че съм достигнал донякъде.
Видяха ни. Давай назад!
Тръгвай!
Влез в сградата!
Движете се! Движете се.
Върни се и намери Ем, веднага! Нужни са ни и двамата.
Не е хубаво чувството да бъдеш наблюдаван, нали?
Не ми казвай, че си отговорен за това.
Не, но интендантът ми е, а той е изключително талантлив.
Браво, но в случай че не се справите, вие двамата оставате без работа.
Значи ти си виновен.
Страхувам се, че си объркал правилните хора, Макс.
Трябва да спрем тази система да излезе онлайн.
После трябва да те вкарам на топло. - На какво точно основание?
Лош избор на приятели.
Погледни към света.
Хаос ! Заради хора като теб.
Хората вършат престъпления, политиците са твърде мекушави, за да се справят.
Заради това направих един съюз,
който да постави силата там, където трябва да е.
И сега искаш да го разтуря в името на демокрацията.
Каквото и да означава това, по дяволите.
Какво предсказуемо малоумие.
Но не е ли такова, каквото го представя Ем?
Морон?
Сега знаеш какво означава Си.
Небрежност.
Хайде! - Не, не, не!
Знам, че си твърдо решен да убиваш, Биофелд.
Надявам се да не боли твърде много.
Раните ми ще зараснат.
А как са твоите?
Огледай се, Джеймс. Виж! Това е останало от твоя свят.
Всичко, за което си се борил, всичко в което си вярвал, е в руини.
Защо съм тук?
Липсвах ли ти? - Не.
Но познавам някого, на когото си лисвал!
Къде е тя? - Това е за теб, за да разбереш.
След три минути тази сграда ще бъде разрушена.
Мога лесно да изляза. Но ти трябва да избираш.
Да умреш, опитвайки се да я спасиш, или да се спасиш, живеейки с болката.
Блъфираш. - Аз ли?
Сега те хванах, нали?
О, това е по-скоро мило.
Те винаги знаят кой бутон да натиснат.
Меделин!
Хайде, хайде.
Да!
Да тръгваме. След теб.
Защо не можеш просто да си признаеш, Ем?
Повече не си от значение. - Може би не е така.
Но нещо трябва да има.
Мъртъв е. - Нещо от Бонд?
Не, но ще се опитам да отгатна.
Меделин! Меделин!
Вярваш ли ми? - Имам ли избор?
Вече не.
Хайде!
Сбогом, Джеймс Бонд.
Сър, има терористична заплаха. Малори, Отдел 00.
Спрете атаката.
Задръжте атакуващия екип. Спрете атаката.
Довърши ме.
Довърши ме!
Няма патрони.
А освен това имам нещо по-добро за правене.
Според акта за специални мерки от 2001,
Ви арестувам от името на Правителството и Нейно Величество...
Бонд?
Какво правиш тук? - Добро утро, Кю.
Мислех, че си заминал. - Бях заминал.
Има само едно нещо, което ми е нужно.
Превод и субтитри: Петър Баев @peterb